Toni sagde til mig en gang, at når man står dernede og kigger op-
- så spørger man sig selv: "Hvordan kan nogen klatre derop?"
"Hvorfor skulle nogen ville gøre det overhovedet?"
Men flere timer efter, når man er deroppe og kigger ned...
... så har du glemt alt.
Bortset fra det menneske, som du lovede at komme hjem til.
BASERET PÅ VIRKELIGE HÆNDELSER
"Eigers nordvæg", sådan hedder en af Alpernes sværeste udfordringer.
Men den tyske flyverlegende Ernst Udet-
- flyver så tæt på som 20 meter fra disse isfyldte klipper-
- i sin søgen efter de savnede Max Mehringer og Karl Sedlmayer.
De tapre kæmper døde, da de sov i deres bivuaker.
Efter tragedien blev det forbudt at klatre op ad nordvæggen.
Men vil dette stykke papir holde den tyske ungdom tilbage?
OL i Berlin nærmer sig og det farlige bjerg lokker de unge-
- til at vise, hvad de duer til. En ting er sikker:
De der overvinder nordvæggen modtager de olympiske laurbær.
Krigsråbene genlyder i Europa: Til angreb på Eigers nordvæg!
Alpernes sidste problem skal besejres!
BERLIN - MAJ 1936 BERLINER ZEITUNGS REDAKTION
Vi har kontaktet alle alpinklubber. Ingenting hidtil.
Måske er det for tidligt på året til...bjergbestigning.
Nordvægsaspiranterne kommer måske fra Prenzlauer Berg.
De er nok også trætte af livet.
- Ved De hvad det her er, Arau? - Ikke endnu, chef.
Rigets presseafdeling vil have at vi fokuserer på den første bestigning.
Det ansvar er Deres.
Giv mig en tysk førstebestiger, eller I må selv klatre op!
Henry, hvad med de to fra Berchtesgaden?
Der stod noget om det i lokalavisen. Hvad var det nu...?
To bjergjægere, tror jeg.
Og den ene hed...
Hinterstoisser, nemlig. Det hed den ene.
- Og den anden hed... - Kurz.
- Hvad? - Kurz.
- Hvad "Kurz"? - Andi Hinterstoisser og Toni Kurz.
De klatrer op ad alt. De har ikke tænkt på andet, siden de var små.
Vent nu... Hvad har de drømt om lige siden de var børn?
At gå ud af realskolen, Henze? Undskyld, chef.
Om Eiger, naturligvis. Om at komme først, OL-guld osv...
Og hvor kender De dem fra, frøken...?
Fellner.
Jeg er også fra Berchtesgaden. Jeg voksede op sammen med dem.
Jeg ved næsten alt om dem.
Jaså?
Alt...?
"Efter 27 hårde timer nåede vi toppen og gav hinanden hånd."
"Kampen fik os til at indse at den der aldrig sætter livet på spil...
- ...aldrig lever for alvor." - Kurz er jo en rigtig bjergpoet!
- Også det...? - Men de skal bestige noget svært.
Göll, Nordwand, Matterhorn, Wartsteinkante...
Det var en svær førstebestigning.
Nu i maj. Alle regnede det for umuligt.
Godt klaret. Men hvorfor prøver de ikke at bestige Eiger?
- Det ved jeg ikke. - Men det ved hun ikke...
Kom her, frøken Fellner.
Her.
Gå til kassen, så får De 40 mark til rejseudgifter-
- og så henter De et kamera i materialerummet.
Og så tager De til Berchtesgaden.
Sig til Deres venner, at riget og især vores chefredaktør-
- regner med Dem.
- Undskyld...? - Kom tilbage med en god historie!
Ser dine bayerske bjergklatrere egentlig ud som tyske helte?
Mere tyske og heltemodige end os to til sammen.
BERCHTESGADEN - BJERGJÆGERKASERNEN
Hinterstoisser! Kurz!
Har vi lært, hvad aftenringning betyder?
Eller tror I stadig, at bjergbestigere-
- ikke behøver se på uret?
Herr oversergent, vi har intet ur.
I så fald, Hinterstoisser, kan jeg fortælle-
- hvor lang tid I har tilbage af arbejdsdagen.
Præcis fire pissoirer i stabsbygningen-
- to latriner i blok fem og et gulv i officerskasernen.
Fortsæt!
"Herr oversergent, vi har intet ur..."
Jeg gratulerer...!
- Heil Hitler! - Hejsa...
Reb!
Andi, vi kommer ikke videre. Vi må vende om.
Alt er muligt hvis man vil.
- Alt vel? - Ja...
- Hinterstoisser, din tunge satan! - Lav flere armbøjninger, Kurz.
Ingen dum idé, vel? Det skal måske finpudses lidt, men alligevel!
Du skal lære at slå ringbolte ind.
- Berg heil, kammerat. - Berg heil!
Den nye Hinterstoisser/Kurz-rute.
Angerer og Rainer klarer det.
- Hvad? - Du ved, hvad jeg mener, Toni.
- De bestiger Eiger. - Mener du det...?
Kom nu, Toni. Dem slår vi jo let.
Jeg kender dig, du vil i lag med Eiger.
Hvorfor besteg vi ellers Untersbergs sydside?
- Du skrev jo selv i avisen at... - Jeg ved, hvad jeg skrev.
- Er du bange? - Jeg er ikke bange for noget.
Fru Kurz, jeg tog Toni med hjem.
Skønt, at I er hjemme i god behold. Vi har besøg.
Ja... Her.
Jeg plejer ikke at arbejde i denne her.
Det gør ikke noget. Det ser bedre ud i avisen.
Luise? Kom her!
Lad mig se på dig! Hej!
Du ligner jo en rigtig storbypige!
- Er du faldet? - Ja...
- Hvordan er Berlin? - Højlydt og dyr.
- Dav, Toni. - Dav, Luise.
- Luise er fotojournalist nu. - Volontør, fru Kurz.
Hvad laver sådan en?
Her i starten skal jeg lave kaffe til redaktørerne.
- Men immervæk... - Ja, netop.
Jeg bærer grejet ind.
Nu tager du da med, Toni, ikke? Nu hvor Luise tager med.
Hvor tager jeg med hen?
Jeg bliver helt svimmel. Jeg tager en pause.
Så er jeg her igen.
- Og Andy ligner sig selv...? - Ja.
- Han viger ikke tilbage for noget. - Og dig?
- Ryger du nu også? - Det har jeg gjort længe.
Nå, I to?
Jeg læste artiklen i lokalavisen. Den var glimrende.
Også min chef. Folk i Berlin taler om jer.
Om os?
Ja, om alle dygtige bjergbestigere.
Der er jo snart OL, og man taler kun om Eigers nordvæg.
De vil have artikler om den første bestigning.
- Derfor er du her. - Jeg skal skrive artiklen.
- Goddag, Luise! Er du tilbage? - Kun midlertidigt.
Luise gør karriere i hovedstaden, Erlberger.
- Det vil du også gerne, ikke? - Jeg er hvor Føreren behøver mig.
Jeg ved ikke, hvorfor de valgte mig. Men det er herligt, hvis det lykkes.
"Berchtesgaden-helte betvinger Alpernes sidste problem."
- Så bliver I kendt i hele landet. - Netop.
Og du behøver aldrig mere lave kaffe!
Kun til mig selv! Skål!
Du kommer nok til at skrive en flot reportage-
- men desværre ikke om os. Vi skal ikke bestige Eiger.
Hvad?
Det tror jeg ikke på. Jeg ved jo, hvordan I er.
Du som ved så meget-
- har sikkert hørt om Max Sedlmayer og Karl Mehringer.
Vi kendte dem. De var førsteklasses bjergbestigere.
Det ene øjeblik skinner solen, det næste står man i en snestorm.
Eller man bliver ramt af en lavine eller får en sten i hovedet.
Det har intet med bjergbestigning at gøre.
Man kan være den bedste, men det er stadig kun et lotteri.
Jeg er træt. Jeg går hjem.
Kom ikke for sent, Andi. Held og lykke, Luise. Vi ses.
- Hvad betød det? - Vi vil hellere rense latriner.
Det gjorde jeg også førhen, når vi var oppe i bjergene.
- Hvad? - Løb efter dig.
Toni, jeg vil også have noget at være stolt over.
Hvis de bringer min artikel... Det må du forstå.
Det gør jeg, men du må finde to andre bjergbestigere.
Hvor er du tykhovedet!
Alligevel har jeg altid ventet på dig.
Hurtigere. Meget hurtigere. Kom nu! I dovne svin!
- Det her er idiotisk. - Lad mig nu være.
Ti stille og kravl op! Det kan I vel finde ud af.
Tak.
Næste...
- Hvad er der? - Jeg er ikke sulten.
Andi, hvor længe har du tænkt dig at være vred på mig?
Hvor længe vil du gemme dig, fordi du er for fej?
Vi kan blive de første, der står deroppe.
- Bjergbestigning handler ikke om det. - Jo! Det handler netop om det.
At vise hele verden hvad man kan og hvem man er!
Man behøver ikke bevise noget for nogen.
Jeg klatrer for mig selv. Kun for mig.
Den her kom fra München i dag. Jeg troede, den ville være større.
En sådan lille en... Jeg ved end ikke hvad den hedder.
- Ringbolt. - Ja, ja...
Tænk, at et menneskes liv afhænger af en så lille ting!
Så skal man virkelig ville det!
De ville ikke, eller hvad?
Hvordan ved De det?
En reporters vigtigste redskab.
Næste, tak!
Willy Angerer og Edi Rainer er østrigere men partimedlemmer.
Og de er vist førsteklasses bjergbestigere.
De har slået lejr ved foden af Eiger.
Om et par dage ville jeg besøge herrerne.
Jeg forstår.
Frøken Fellner, en anden gang.
Ja.
Særorlov frem til slutningen af juli?
Er du blevet helt vanvittig, Hinterstoisser?
- Anledning? - Det er personligt.
Prøv ikke med mig, Andi. Jeg er ikke dum.
- Sagen er... - Jeg ved hvad sagen er!
Afslået. Træd af.
Beder om tilladelse til at tale. Det drejer sig om et bryllup.
Du var lige hvad jeg manglede, Kurz.
- Hvem skal giftes? - Jeg, hr. oversergent.
Og jeg har valgt menig Hinterstoisser som min forlover.
Ud herfra! Begge to!
Hvis vi ikke får orlov, begærer vi vores afsked.
- Heil Hitler! - Hejsa...
Toni...
- Hvorfor ændrede du mening? - Det var ikke sandt hvad jeg sagde.
Jeg klatrer ikke kun for mig selv. Og nogen skal jo tage sig af dig.
Det er nok. Nu skal vi bruge 10 isøkser.
Gletcherjern, isøkser, 15 karabinhager, to hakker-
- to reb på 30 meter, to statiske reb...
- Staves det verkligen så? - Det er da lige meget.
Benzinprimus, en liter benzin, træsprit og så videre...
- Hvor meget? - 60 mark, mindst.
Plus 15 for toget.
- Hvilket tog? Vi cykler dertil. - Ja, 700 kilometer til Schweiz...
- Frøken Fellner? - Et øjeblik!
Ja?
Godaften.
- Er De her stadig? - Ja...
Ham fra fotoredaktionen...
Ja, hvad med ham?
Han lader mig fremkalde mine egne fotos når redaktionen er lukket.
Meget flot. Virkelig. Rigtig gode.
- De tager glimrende fotos, Fellner. - Tak.
- Har De været i Schweiz? - Nej.
Typisk!
Vi burde være der i morgen.
- Ser du også frem til det? - Ja.
- Jeg ser hende allerede for mig. - Hvem?
Bruden. Smuk, meget smuk.
Men lidt høj i forhold til dig.
3.970 meter, lutter sten og is.
- Kærlighed ved første blik? - Jeg ved det ikke endnu.
Toget kører direkte gennem bjergene helt frem til Jungfraujoch.
3.457 meter. Tænk en gang!
Se på landskabet! Er det ikke pragtfuldt?
- Utroligt pragtfuldt... - Du kiggede ikke engang, skat!
Vi bor på et firestjernet hotel i 2.000 meters højde!
Jeg kan se bjerge fra Rivieraen. Fra stranden!
Der er det!
Fin lille tinde, ikke?
TIRSDAG 14. JULI
STATION KLEINE SCHEIDEGG - 2.061 METER
Guidede ture til Eismeer!
Sikke et cirkus! Utroligt. Kom!
Se, skat. Der har du dit hav.
Klatretur på Jungfrau!
Jeg er for gammel til at bestige jomfruer...
Klatreture!
Se, kollega! Bartolo Sandri og Mario Menti!
- Hvem er de? - Italienere...
To tosser mere...
De ankommer med tog og tager herfra i kister.
Lækker hytte!
Ved De hvad det bedste er? Det hele er rejseudgifter.
- Goddag. Arau. - Herr Arau...
Vi har reserveret et dejligt værelse med udsigt over nordvæggen til Dem.
- Deres hustru vil elske det. - Vi er desværre blot kolleger.
Fellner, undskyld...
- Her driver de vist kvæg op... - De er lige så forrykte som dig.
- Nå? Er værelset godt? - Ja. Der er sågar badekar.
Virkelig?
De har det vist ikke lige så rart.
Jeg tænder op og laver mad.
Kan du rejse teltet?
- Er vi gift nu? - Ikke så meget snak... arbejd!
- Nej, du minder mig om min mor! - Jeg er din mor!
- Bedstemor... - Svigermor!
Den tyske erobrermentalitet kommer til udtryk i kampen mod bjerget.
Bundet sammen på liv og død-
- drømmer bjergbestigerne om is og sten.
Forstår I? Læserne skal følge, at de selv er der!
Det er nøglen til en rigtig god reportage!
Tyske helte drømmer om at kæmpe sig til tops-
- lægge verden for deres fødder og have uendeligheden over sig.
Velbekomme.
- Jeg kan godt lide det. - Jaså?
Du holder jo også af Richard Wagner.
Uanset hvad, hvis billederne er gode, er teksten ligegyldig.
Så du franskmændenes grej? De når ikke engang Rote Fluh.
Og italienerne har ikke engang isøkser.
Se, hvem der kommer der!
Angerer og Rainer fra Salzburg.
- Davs, gutter! - Se her! Heil Hitler!
Vi tænkte på, hvor I var. Det er jo trods alt et træf for fagfolk.
Har I været på nordvæggen og klatre lidt i dag?
Nej, vi har samlet svampe.
Hvor højt kom I op, da I samlede svampe?
- Hvad står middagen på? - Byggrynsuppe.
Tyske bjergbestigere drømmer altså om uendeligheden.
Yderst interessant... Kan det være racemæssigt betinget?
Da spørger jeg mig selv: Hvad drømmer østrigere om?
Om at komme hjem til riget.
I hvert fald arierne blandt jer. Jeg ved ikke, om det gælder jer.
- Jeg talte om bjergbestigere. - De er også en særlig race.
Længes I ikke hjem til Østrig...?
Schuschnigg klarer sig ikke længe.
Når Tyskland annekterer Østrig er vi hjemme i en fart.
Så danser de efter vores pibe. Så bliver det vores tur.
Jeg ville aldrig klare ikke at kunne vende hjem.
Så I vores udrustning? Bolte, reb, kun det bedste.
Alt betalt af SA.
Og hvad skal I gøre til gengæld?
Nå toppen først.
ONSDAG 15. JULI
Tunnelen er 7,4 kilometer lang. Den tog 15 år at bygge.
- Hvad kostede det? - 16 mio. schweizerfranc.
Her ligger et af vinduerne, som fører ud til nordvæggen.
Da de blev sprængt faldt stenene direkte ned i afgrunden.
Vi befinder os i øvrigt knap 3.000 meter over havet.
Sedlmayer og Mehringer startede her, og så valgte de ideallinien.
Der er så stejlt at man skal bruge en bolt for hver meter.
Jeg mener... at vi skal klatre diagonalt.
- Op til panoramavinduet. - Og så bruge grejet...?
Netop. Bivuaksække, ishakker, proviant, og så videre.
STATION EIGERWAND- 2.865 METER
Forsigtig, mine herskaber.
Utroligt. Der er jo uendeligt langt ned.
Knap 1.000 meter, frue.
- Hørte du, skat? - Tak, jeg tror ham!
At folk vover sig derud frivilligt!
Så skal man virkelig ville det.
Og så over sprækken til Rote Fluh.
Første isfelt, andet isfelt, Strygejernet, Rampen, Spindelen-
- og derfra op til toppen og så... halleluja!
- Hørte De det? - Undskyld...?
De hørte det ikke.
Pas på. Forsigtigt...
Du godeste... Hvad gør De?
- Jeg vidste det... - Hvad?
Jeg var præcis som Dem, da jeg startede.
Når man vil noget, glemmer man alt andet.
Hallo! Hvorfor er I stadig her?
Javel ja...
- Er De her hver dag? - Hver dag og hver nat.
- Sid ned. Så laver jeg te. - Kom, frøken Fellner.
- De har vel et navn? - Von Allmen.
- Undskyld...? - Von Allmen.
- Bjerget ser uhyggeligt ud, ikke? - Det er uhyggeligt.
- Kender De sagnet om kæmpetrolden? - Hvad hed han?
Bjerget er opkaldt efter ham. Er De med?
Ifølge sagnet bor trolden på bjerget og sluger alle der kommer for nær.
TORSDAG 16. JULI
- Man kan ikke se 5 meter frem. - Og hvad så?
Et par reblængder og vi er fremme ved vinduet.
Vi er nede igen til aftensmaden.
- Hvad står den på? - Byggrynsuppe.
Igen? Jeg bliver heroppe.
Reb!
Ingen har været deroppe.
Det laver vi om på.
Hvad laver I ved vores startpunkt?
- "Vores startpunkt..." - "Vores startpunkt..."
- Prøver du at være morsom? - Andi!
- Berg heil, kammerater. - Forsvind.
- Hvad sagde de? - Det er for risikabelt.
Vejret kan slå om når som helst.
- Hvad betyder det? - Hvis østrigerne også bakker ud...
... vil chefen spørge sig selv, hvorfor han betaler vore udgifter.
- Luise...? - Andi?
- Hvad gør du her? - Jeg arbejder.
Det er min kollega herr Arau.
En fornøjelse. Henry Arau, Berliner Zeitung.
Andi Hinterstoisser, tidligere bjergjæger.
Jeg troede, I havde opgivet Eiger.
- Hvem er du her sammen med? - Hvem tror du?
- Toni? - Det ser sådan ud.
Sådan! Et tysk storangreb mod Eigervæggen!
- Må jeg byde på en drink? - Ja.
Jeg mener... når I har klædt om.
Ja, jeg kan jo barbere mig.
Ishakker til isfeltet...
Jeres udstyr må jo veje et ton!
Vi bruger et depot for at spare på kræfterne.
- Skal I foretage en rekognoscering? - Det har vi allerede gjort.
- Hvor højt? - Til Rote Fluh.
Det ligger ikke engang tæt på Sedlmayer-ruten.
Vi tager vores egen rute.
Jeg forstår ingenting.
Men det lyder så eventyrligt!
Ja, lad os skåle på eventyret, mine herrer!
Så længe vore tyske helte kun går til angreb på en stor høj kalksten-
- så har jeg intet imod det.
Stolthed, herr Landauer. Det handler om stolthed.
Stoltheden ved at give sig i kast med en udfordring-
- hvad enten det gælder sport eller politik.
På det hæver jeg mit glas.
Jeg vil også udbringe en skål.
På at I alle... kommer tilbage i god behold.
Det er det vigtigste.
Var det ikke det, De mente, herr Arau?
Ja, det skåler vi på. Skål!
Fortæl nu, hvordan det var at vokse op sammen i bjergene!
Dejligt foder til vores historie!
Foder får kun dyr.
De er som altid. De har altid været så frække.
- Er der ikke meget ensomt deroppe? - Nej.
- Jeg har jo min kammerat med. - Nemlig.
Jeg ville lære alt det, de kunne. Tænk engang?
Hvordan man fanger en forel med de bare hænder.
- Det er ikke let. - Meget glat.
Det er virkelig svært. Eller hvordan man rejser et telt.
- Og rebene...? - Ja, hvordan man sikrer reb...
Hvordan man slår bolte ind, og får hånd- og fodfæste...
Jeg havde aldrig kjole på, kun lederhosen.
- Det er sandt. - Virkelig...?
Det er jo vidunderligt! Fortæl mere! Kom nu!
Hvor har De lært det? Helt af Dem selv?
Min klaverlærerinde gav mig altid lussinger, så jeg stoppede.
Jeg ville bare takke for invitationen.
Skal du gå? Det er jo først nu, det bliver sjovt!
- Klokken er mange. - En rigtig sportsmand, ikke?
Altid disciplin. Ingen dagdrivere som os andre, hvad?
Alle ved selv, hvad de gør.
Ja, det er sandt.
Alle ved det selv...
FREDAG 17. JULI
Det holder op igen, skal du se.
Ved De, hvad det sørgelige er?
At vi altid går glip af den sande dramatik.
- Hvad mener De? - Vi og læserne.
Vi skriver om belejringen af Eiger-
- og så skriver vi måske om en succesrig bestigning.
Men det der virkelig sker derude...
... kan vi kun gætte os til.
Jeg ville ønske, det var ovre.
Jeg ville ønske, at det endelig kunne komme i gang.
Toni...
Jeg ville sige til dig i går at...
Ja, at jeg var lidt beruset.
Jeg ville sætte pris på, at du passede på denne her.
- Men du har den jo altid på dig. - For meget vægt.
For meget vægt...?
Jeg kan jo altid skrive i den bagefter.
Ja, det kan du jo...
Alt hvad jeg har lavet findes der.
Det ville være synd, hvis den gik tabt.
Vi ses snart.
Andi! Vågn op.
Så går det løs.
Ja, nu går det løs.
Hold op med at støje!
Du vækker jo konkurrenterne!
LØRDAG 18. JULI - KLOKKEN 02:10
Det starter godt, ikke?
- Hvad er der? - Ikke noget. Kom nu.
Du går først. Pas på.
Kan du lugte det? Svovl. Det stinker som bare fanden.
Men de viser os i hvert fald vejen.
Vi overhaler de stræbere, før de når første isfelt.
- Se! Vi er næsten ved depotet. - Hvis det ikke forsvandt i stormen.
Det kunne have været værre.
- Pokkers også! - Hvad er der?
Vores steigeisen er væk.
- Der er ikke så meget is. - Vi må lave trin.
Halleluja!
Godmorgen, mine herrer.
Sten!
Pas på!
"...på nordvæggen er klinten nu skilt fra hveden." Nyt afsnit.
Fik De det med? Askebæger, tak.
"I morges gik to hold med fuld udrustning i lag med nordvæggen."
"Angrebet på Alpernes sidste problem er altså i fuld gang."
Fandens også!
- Lad mig se. - Det går. Nallerne væk!
- Jeg tænkte nok, det var jer... - Hold op med at kaste med sten!
I sparker jo sten løs!
Hvis I skal klatre i vores linje, så hold i det mindste afstand.
Tre bjergbestigere... Nej, fire!
Derfra og hertil. Ja, præcis.
De har et andet startpunkt.
Sedlmayer-ruten ligger mere mod venstre.
Kurz og Angerer startede her... Her er vinduet til togbanen.
De krydser her og kommer ind i første isfelt-
- og krydser da Mehringer/Sedlmayer-ruten-
- og fortsætter over det andet isfelt...
- Hvad siger De til drømmevejret? - Jeg tror ikke, det holder.
Det er som en gladiatorkamp! Det er jo grufuldt!
Jeg synes, at det er kolossalt spændende!
Tjener!
Hvis noget skulle gå galt deroppe, ville De så redde dem?
Vi er ikke forpligtet i henhold til loven.
- Hvad laver han? - Hvem?
Han bruger jo næsten ingen sikringer.
- Hvem? - En af østrigerne.
Hvis han falder... Det er næsten en hel reblængde.
Der er de. Vore tapre bjergbestigere!
Uden tvivl de bedste klatrere. I det her tempo er de fremme i morgen.
- Må jeg...? - Jeg har alt under kontrol.
Bare sørg for, at vi har billeder nok af tilskuerne...
- Hvor har De kameraet? - Her.
Vågn op og gå i gang med arbejdet.
Vis mig, at jeg ikke tog fejl af Dem...
Væk med dig! Skaf din egen kikkert, hvis du vil se noget.
KLOKKEN 13:15 ROTE FLUH - 2.823 METER
- Og...? - Nej, vi kan ikke komme videre.
Det nytter ikke. Man skal bruge en ringbolt for hver meter.
Hvis I ellers kan finde et sted at slå dem ind!
- Det her er en idiotisk rute! - Så vælg en anden!
Ingen tvinger jer til at følge efter os.
Vi går over det her plateau, op over kaminen og ind over isfeltet.
Vil I fortsætte?
- Du siger altid, det nok skal gå. - Lykke til! Vi venter på toppen.
Men jeg tænker på, om I overhovedet når så langt.
Vi firer os ned og krydser over. Jeg så et godt sted.
Kig!
Det der var historisk! Historisk!
Hvor er hun nu med kameraet?
Hinterstoisser-traversen! Det bliver du berømt for!
Må vi også krydse?
Hvad sker der nu? Nu følger østrigerne efter.
Jeg troede, at de var konkurrenter.
- Vent, Andi. - Hvad er der?
- Vi bør nok efterlade rebet her. - Hele rebet? Vi får jo brug for det.
Måske.
- Er vi et hold nu? - Aldrig i livet.
- Hvorfor lærte I os så at krydse? - Så det ikke bliver kedeligt.
Jeg mener, I tilfælde af vi bliver tvunget til retræte.
Nu er du overforsigtig!
Deroppe er vejen til Berlin!
KLOKKEN 15:30 FØRSTE ISFELT - 2.980 METER
- Det går ikke uden steigeisen. - Østrigerne har heller ikke nogen!
Ja, det skal fedt hjælpe.
Hvad er der med de kujoner? Har de allerede givet op?
KLOKKEN 20:30
Toni, det bliver snart mørkt. Skal vi finde et rart pensionat?
FØRSTE BIVUAK... 3.100 METER
Vi har allerede godt halvvejs.
- Vi skal være fremme i morgen. - Ja, og før dem.
Bravo!
Mine damer og herrer, en lille gave fra huset-
- for at fejre den første bestigning af Eigers nordvæg.
Nu varer det ikke så længe. I morgen er Eiger erobret-
- og i dag kan I spise en bid af det. Velbekomme.
Det ser godt ud...
Kan jeg få en af de der udsøgte bjergbestigere, tak?
- Elisabeth, hold nu op... - Tak!
- De var heldig, frue. Velbekomme! - Tak!
Hvis det så bare var en østriger...
I morgen aften når vi er dernede omgivet af kvinder-
- og ligger i et varmt karbad og hyldes som helte!
Bare vent og se.
Du ser ikke specielt godt ud.
Det her er ingen skønhedskonkurrence.
Jeg skal bare sove lidt. Sove lidt...
- Fik De ordnet det med filmene? - Ja, materialet er sendt til Berlin.
Sådan skal det være! Vil De smage?
Jeg snittede det ud af Eiger i mit ansigts sved!
Det smager rigtig godt.
De får også kuldegysninger af at være til stede når historien skrives.
- Eller tager jeg fejl? - Måske.
De kender mig måske bedre, end jeg kender mig selv.
- Muligvis. - Hvad skyldes det?
Et finjusteret redskab!
Væk mig, hvis der kommer en lavine.
Og skru lige ned for vinden.
SØNDAG 19. JULI - KLOKKEN 06:05
- Godmorgen. - Godmorgen.
Kom her.
Åh, nej! Det er forbi, Willy! Vi går ned igen.
Det går... Du skal bare vågne op.
- Willy, du skal til en læge. - Jeg har det fint.
Sådan kommer du aldrig op, Willy! Aldrig i livet!
- Ti stille, Edi! Sig ikke det... - Hvad går der af dig?
- Er du helt vanvittig? - Jeg skal derop!
Det nytter ikke! Lægen er dernede!
Der er intet dernede! Deroppe findes alt!
Edi! Vågn op... så vil du også se det.
KLOKKEN 11:15 ANDET ISFELT - 3.150 METER
Ham der, det er Angerer, ikke? Kig lige.
- Til venstre for den pudsige tak. - Ja. Der er noget galt med ham.
Lederne siger, at det ikke bliver til mere i dag.
Og så er de nok heller ikke fremme i morgen.
- Skal de ligge i bivuak to dage til? - Ja.
Vejret ændrer sig ikke, så i dag er der ingen, der når toppen.
Kom, lad os få noget at drikke.
Hvad er der?
Det må være Karl og Max' ting.
- Din kammerat fra München? - Ja.
Det gør mig ondt.
"Fader Vor, du som er i Himlen, helliget vorde dit navn."
"Komme dit rige, ske din vilje, som i himlen og så på jorden."
"Giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld."
"Som og vi forlader vore skyldnere."
"Og led os ikke ind i fristelse, men frels os fra det onde. Amen."
Held og lykke.
Hvordan går det med Angerer, Willy?
Han simulerer ikke. Det er sikkert.
- Kan du se noget? - Mere eller mindre.
De lader til at være det eneste hold nu.
Men den ene er færdig.
Kom nu...
Willy! Vågn op!
KLOKKEN 15:40 STRYGEJERNET - 3.350 METER
Skynd dig! Du skal lægge et kompres!
I burde have valgt jeres egen rute.
Det burde I virkelig have gjort!
Fandens også...
- Vi må vende om. - Hvad mener du med det?
Vi kommer ikke videre med ham. Det kan du jo selv se.
Vi må ned i en fart, ellers forbløder han.
Det klarer jeg selv. Fortsæt I bare.
Jeg firer ham ned. Det skal nok gå.
Alene? Vær ikke dum. Det klarer du aldrig!
- Jo, jeg gør! - God ide!
- Fortsæt I. - Rigtig god ide! Vi fortsætter.
Op til toppen!
Andi, lader vi dem være alene, dør de begge.
Godt... så fortsætter vi sammen.
Vi fortsætter sammen! Vi klarer det!
Sikke noget ævl. Det går aldrig. Det ved du udmærket godt.
Hvorfor lyttede jeg til dig?
Vi burde bare lade dig ligge her, Willy!
- Nu kan vi nå toppen. - Glem toppen!
Det er bedre end at klatre ned! Vi går over vestkammen og...
Andi! Du ved, at vi må kæmpe os op. Før vi er nede igen...
...så er han død. Det sværger jeg på.
Vi må derop... Vi skal fortsætte...
Hvorfor lyttede jeg til dig?
ANDEN BIVUAK - 3.250 METER
Så bryd ind i mødet! Sig, at artiklen er ved at gå i vasken!
Ja, jeg venter.
- Er der sket noget? - Slut. Bestigningen slog fejl.
- Hvad? Betyder det at...? - Salzburgerne trak sig ud...
Ja, jeg er her... Et øjeblik.
Goddag, chef. Det holder ikke.
De to er alligevel ikke interesserede i politik.
Det havde været svært at gøre dem til tyske vindertyper.
Ja, tak. Vi ses i Berlin.
- Rejser vi også? - Ja, det ser sådan ud.
Burde vi ikke blive og rapportere det, der sker?
Ikke for at belære Dem, lille ven...
Men det skal enten være en strålende triumf eller en grusom tragedie.
Et tilbagetog interesserer ingen. Kun en notits på side tre.
Derfor behøver vi ikke blive her.
MANDAG 20. JULI
Hvem siger, at nedturen bliver hurtigere?
- Der kommer en snestorm. - Fandens også!
Denne vej. Denne vej!
I stormen er de helt klart ikke kommet meget længere ned.
- Tror De ikke? - Givetvis ikke.
Vi kan kun håbe, at de har fundet et rimeligt sted at bivuakere.
Ellers...
Jeg burde måske udsætte min hjemrejse.
Måske lønner det sig at blive.
Jeg er reporter. Hvad havde De ventet...?
- Er De ikke også et menneske? - Ind imellem.
Min næse tager måske fejl denne gang.
TREDJE BIVUAK - 3.170 METER
Willy!
Willy! Willy!
Willy! Fald ikke i søvn, så fryser du ihjel!
TIRSDAG 21. JULI - KLOKKEN 05:20
Toni!
Hvor er I?
Toni!
For Guds skyld, barn! Hvad gør du her så tidligt?
Du fryser jo ihjel!
- Der er folk på væggen! - De er i nærheden af Rote Fluh!
Det er 200 meter herfra! Vi er næsten ved vestkammen!
De hører dig aldrig i denne vind!
Så må vi gå til panoramavindue 38!
Det er her.
Pas på hovedet.
KLOKKEN 08:50 PANORAMAVINDUE - 2.711 METER
Forsigtig! Der er is overalt!
Barn!
- Hallo! Hvor er I? - Hallo!
- Hallo!
De vil aldrig høre os i denne vind!
Hvem ved, hvor langt væk de er...
Vi må komme tilbage senere. Måske lægger stormen sig.
Vi kommer tilbage senere!
Vent! Jeg tror, at jeg hørte noget!
Hallo!
Det er Toni!
Det er Andi!
- Vi hører jer! - Kan I komme ned til vinduet?
- Vi kommer ned! - Vi kommer!
- Kom! - Hvorhen?
Vi laver the!
- Hvor langt tror du, der er? - Der kan ikke være langt.
Fire meter mere! Kom nu, lidt mere! Kom nu!
Sådan, Willy. Vi har en varm plads til dig her.
Men du må selv hoppe i badekarret!
Fandens! Min arm er helt stiv!
Du skal bevæge fingrene! I hvert fald lidt.
Jeg kan ikke mærke noget. Slet ingenting.
Den tøer op igen, når du sætter dig foran komfuret.
- Ja, du har ret. - Bare lidt mere!
Vi klarer det, Willy! Vi er der næsten!
KLOKKEN 10:15 ROTE FLUH - 2.823 METER
Har du ham?
- Hvad er der? - Traversen!
- Fandens... - Rebet!
Han hev rebet ud... Han hev rebet ud...
Hold kæft, Willy! Det er din skyld, at vi er her!
Lad ham være! Han ved ikke, hvad han siger.
Det er din skyld!
Jeg kæmpede mig herhen og jeg kan komme tilbage!
Kom nu, Andi! Kom nu!
Det tager så lang tid.
De klatrede måske forbi uden at se afsatsen.
En gang til!
Kom nu, Andi! En gang til!
Jeg går ud igen.
Vi skal direkte ned og krydse dernede.
Det er vores eneste chance.
Hvem ved hvor langt ned der er. Vi har ikke nok reb!
Hvis vi ikke finder en afsats, er det ude med os!
Og sæt der kommer en lavine!
Tror De det, eller ved De det?
Så han hende eller ej? På værelset er hun ikke.
Rolig, herr Arau...
- Jeg skal bruge en guide. - Det sørger vi for.
Ring op til Heinrich, tak.
Glem ikke vores pakke!
- Frøken Fellner! - Hvad gør De her?
- For Guds skyld, hvad er der sket? - Det ved vi ikke endnu.
Vent, frøken Fellner... Luise...
Jeg vidste, jeg havde ret ang. dig. Du er præcis som mig!
Du snuser dig frem til en historie før alle andre!
Her! Det bliver dit livs billeder!
Jeg er her ikke for at tage billeder.
Sådan!
Andi! Giv mig flere ringbolte.
Lavine!
Andi, slæk på rebet!
Væk fra kanten!
KLOKKEN 13:30
Andi! Andi!
- Hjælp... - Kom op til mig!
Kom nu! Du kan godt!
Du skal klatre! Kom nu. Du kan godt!
Skynd dig, Andi!
Bolten løsner sig. Den løsner sig!
Skynd dig!
- Nej! - Sørg for at komme hjem...
Nej!
Det går ikke! I skal hente mig!
En lavine. Alle kammerater er døde.
Jeg har ikke noget reb. I skal hente mig!
KLOKKEN 15:00
Over panoramavindue 38.
Hvis han ikke blæser væk i stormen, kan I nå ham!
- Hans! - Det ville aldrig gå!
- Den der går op i sådan et vejr... - ...er selv ude om det.
Vi har alle koner og børn.
Er ham deroppe din?
Ja. Han er min...
Behøver du steigeisen?
Fandens også!
Der er han! En eller to reblængder måske!
Kan du høre os?
Jeg er heroppe! Her!
Her! I skal komme oppefra, gennem sprækken!
- Hvad sagde han? - Jeg forstod det ikke helt.
Vi skal komme oppefra, gennem sprækken!
Med al den is...? Det klarer vi aldrig!
Det ved jeg!
Det går måske at bruge sprækken. Hold ud!
Det tager for lang tid.
KLOKKEN 19:30
Hans! Det er snart nat!
Det kan jeg se!
Det nytter ikke længere!
- Vi må tilbage med det samme! - Nej... I må ikke forlade mig!
I skal komme hen til mig. Kom her.
Kom nu hen til mig! Jeg...
Jeg kan ikke klare det længere!
Kom nu! I må ikke forlade mig!
Jeg vil ikke dø! Jeg vil ikke...
Det gør os ondt.
Han vil fryse ihjel derude... Eller?
Ingen kan hjælpe ham i det her vejr. Ingen.
Der er intet, vi kan gøre.
KLOKKEN 21
Toni!
Hernede!
Toni!
Du skal ikke dø! Vi kommer og henter dig...
Når det er varmt...
Jeg er her... Jeg vil ikke forlade dig, Toni...
ONSDAG 22. JULI - KLOKKEN 08:00
Har du 60-meterrebet? Godt, så må han hive det op.
Hans... Tror du virkelig, at han...?
Det ville tage flere timer at nå ham, så han må fire sig ned!
- Jeg mente... - Jeg ved, hvad du mente!
Men selv om han er død, kan vi ikke lade ham hænge der, eller...?
Toni!
Vi er her! Sådan en skytsengel burde alle have, ikke?
Se, hvor hun sidder! Hun skal ned derfra, ellers falder hun ned.
Hvis hun klarede det hele natten, falder hun ikke nu. Kom nu!
Toni! Du skal hive et reb op til dig selv!
Og så kan du fire dig ned til os!
Har du noget at hive det op med? Et statisk reb eller noget?
Jeg... Jeg har intet reb...
Intet reb... Jeg har intet reb!
Eller kan du tage en stump reb og binde rebene sammen?
Jeg kan prøve...
- Hvorfor tog det så lang tid? - Han er nok halvdød af kulde.
Men han skal nok klare det.
Toni! Hvor langt er du kommet?
Det tager lidt tid endnu!
KLOKKEN 13:10
Christian! Kom nu!
Jeg har det!
Toni! Du kan hive det op nu!
Snart får du ham tilbage!
Det her er ikke 60 meter...
Skynd dig! Det andet reb!
De lange reb er længst inde til højre! Få nu fart på!
Jeg beder jer...
Tag klatrerebet!
Pis og lort!
- Han må springe de sidste meter. - Hvad?
Jeg... Jeg kommer!
Jeg kommer!
Slæk på rebet, Toni!
Giv ikke op, Toni! Du klarer det!
Du klarer det! Fint.
Du skal slække på rebet, Toni!
Prøv, Toni!
Han dør...
Jeg beder jer... Han dør.
Kom tilbage! Det bliver din død!
Nej, hun skal sikres.
Toni! Prøv en gang til!
En gang til! Toni, du skal slække på rebet.
Kom nu, Toni!
Toni!
Prøv en gang til!
Kom nu! En gang til!
Det er mig, Luise...
Toni... Jeg beder dig.
Toni!
Luise...
Toni...
Jeg beder dig, Toni... Hold ud!
Tag rebet. Tag det!
Jeg beder dig...
Kom nu... Kom nu!
Toni...
Det er så koldt...
- Har I fundet Toni Kurz' lig? - Nej, han er stadig deroppe.
- Har I fundet de andre? - Nej.
Det gør mig ondt...
Tro mig, det gør mig virkelig ondt...
Det jeg sagde i går nat...
De må ikke tro, at jeg...
Det er en frygtelig tragedie.
Men Tyskland vil aldrig glemme disse mænd.
Tro mig.
Kom, så tager vi hjem. Jeg tager Dem med tilbage til Berlin.
Jeg skal ikke tilbage til Berlin!
Jeg skal ikke tilbage.
Der er for mange der af Deres slags.
Alt hvad jeg ved er, at døden skånede mig...
... og at Toni forsvandt for altid.
Man har ikke levet, før man har elsket.
Af og til har jeg utroligt svært ved at tro på det.
Men de fleste dage føler jeg, at jeg lever.
Og at kærligheden er grunden til det.
Den første bestigning af Eigers nordvæg kom i 1938.
Det tysk-østrigske team fulgte Kurz/Hinterstosser-ruten.
Nazisterne udråbte det som et sportsligt symbol-
- på Tysklands annektering af Østrig.
"Alpernes sidste store problem" var løst.
PrimeText International
www.primetext.tv